Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
INSPIRERET AF VIRKELIGE BEGIVENHEDER
- Om 5 minutter, kommandør? - Vi venter til solopgang.
Vi venter til solopgang.
- Hent min kikkert på hesten. - Jamen, kommandør...
DEN 20 DECEMBER, 1915 GALLIPOLI, TYRKIET
47. Regiment! Gør klar til at angribe!
Allahu Akbar!
Angrib!
Hold jer fra skyttegraven.
En fælde?
Gå væk, ellers bliver I martyrer.
Jamen dog...
De trækker sig tilbage!
EFTER 7 MÅNEDERS KAMP, BLIVER ANZAC-TROPPERNE EVAKUERET
- Jeg kunne ikke finde kikkerten. - Jeg glemte, jeg havde den på mig.
NORTH WESTERN VICTORIA, AUSTRALIEN
FIRE ÅR EFTER SLAGET OM GALLIPOLI
Vi er tæt på, makker. Meget tæt.
Jeg sagde jo, der var vand.
"TUSIND OG EN NAT"
Lizzy, er der noget galt?
Arthur har slidt sine sko ned igen.
Drengene er i seng. De venter på, du læser for dem.
- Jeg er helt smadret. - Hold nu op.
Du ved, de elsker det.
Prins Hussain fik fat på manden -
- og spurgte, hvorfor tæppet var så dyrt?
Det må være lavet af noget usædvanligt.
Skrædderen svarede; "Deres højhed...
De bliver endnu mere forbløffet, for tæppet er fortryllet.
Hvem end der sidder på det, skal lukke øjnene -
- og sige det magiske ord, "Tangu".
Så bliver man transporteret igennem luften -
- og dertil, hvor hjertet begærer."
Jeg fandt vand.
Der var et godt vandtryk. Med vand kan der komme kvæg.
De tørrede ikke engang mudderet af.
- Der er gået fire år. - Hvor er du klog.
Du kan finde vand, men ikke dine egne børn.
Hvorfor kan du ikke finde dem?
Du mistede dem.
Skynd jer nu!
Der er to timers ridt.
- Har du den? - Ja, jeg klarer den, far.
- Arthur. - Pas på mine brødre.
Og hold hovedet nede. Jeg ved det godt.
Elsker dig, far!
Lizzy?
Lizzy!
Lizzy! Lizzy!
Du må forstå...
Jeg kan ikke begrave din kone, velvidende om, hun tog sit eget liv.
Den hellige jord er til de troende.
Hun faldt i og druknede.
At miste tre sønner tog hårdt på Eliza.
Som Jobs bog belærer os, så havde Gud en mening med dem.
Mange familier i omegnen har ofret for kongen og fædrelandet.
Hvor vover du at kommer her med krav?
Du har ikke været her i 4 år.
- Du er fortabt. - Ja.
Både du og Gud kan behandle mig, som I vil, -
- men du kendte hende. Hun var her hver søndag.
Jeg har gravet graven og bygget kisten.
Du skal bare sige nogle ord.
Din vogn -
- vil være en nyttig velgerning for vor samfund og til Gud.
Så kan han også tage den.
Kom så.
Jeg finder dem, kære.
Jeg bringer dem hjem til dig.
Cigaret?
Tak.
Ikke nu, senere.
Hvorfor kom vi overhovedet tilbage hertil?
Major Hasan skal tale med Oberstløjtnant Hughes.
Vi ved, hvem han er.
Okay.
IMPERIAL KRIGSGRAV GALLIPOLI, 1919
For fire år siden fik man en medalje for at skyde ham.
Goddag.
Oberstløjtnant Hughes, Major Hasan Bey.
- Han var major for... - Bare Major Hasan.
Bey betyder bare hr.
- Han gav drengene... - Vi ved, hvem han er.
- Velkommen. - Taler De tyrkisk?
Engelsk?
Jeg ser, at I endelig har taget halvøen.
Tabte slaget, men vandt krigen.
Sergent Tucker viser Dem på plads, så mødes vi i mit telt bagefter.
- Tak. - Denne vej.
Mens jeg er her, kan jeg gøre nytte.
Jeg vil gerne pleje hestene. Og en lille ridetur.
Det må gerne være en livlig hest.
Viser du løjtnant Greeves over til Widowmaker.
- Hun kunne bruge lidt træning. - Gerne, sir.
Arbejdet er begyndt i området, og strækker sig hertil.
Vi ville værdsætte hjælp til at finde vores ofre.
- Jeres ofre? - Mange af dem er væk.
Mange ligger begravet, men gravene er væk -
- vasket bort eller korset er brugt til brænde.
Javel.
- I er? - 1. Lette Kavaleri.
- Hvad vil De bruge mig til? - De kender området.
Jeg håber, De vil hjælpe med at finde dem, vi ikke kunne holde styr på.
Vi begynder i morgen.
Vi mistede 70.000 mand her.
Hele området er en stor grav.
Hvad brokker I jer over, det er som Paradisets have.
Hvis jeres tropper havde taget disse bjerge på førstedagen, -
- så var vi færdige.
- Hvor tæt var vi på? - Der.
Der er Paradisets have.
Connor, hvor er drengene?
Ed, Henry... vi må løbe hjem!
Skynd dig!
Drenge!
Hjælp! Hjælp!
- Hjælp... - Hold hovedet nede.
Det er okay, drenge.
Det var flot, ikke at efterlade din bror.
Hvad er det magiske ord, som får tæppet til at flyve?
- Tonga? - Tangu, dumme.
Hold jer tæt sammen! Og luk øjnene!
Luk øjnene, ellers virker det ikke.
- Lad os komme væk sammen. - Tangu!
ISTANBUL - TRE MÅNEDER EFTER AT VÆRE REJST FRA AUSTRALIEN.
- Goddag, hr. - Mangler du et sted at sove?
Smut så med jer.
Hvad end du vil have, så kan min mor lave det.
- Varmt vand. - Nej, smut så.
Du får det bedste værelse.
Jeg skal til Gallipoli. Hvordan kommer jeg det?
- Til Gallipoli? - Jeg forstår ikke.
Næste!
Vores hotel er smukt.
- Min mor kan lave alt. - Måske kan De hjælpe mig?
- Jeg skal til Gallipoli. - Der skal du bruge en tilladelse.
Du må forbi krigskontoret.
- Hvor? - Det gamle kvarter.
Jeg ville holde øje med bagagen, hvis jeg var dig.
Hallo!
Hallo! Denne vej!
Lille skiderik.
Giv mig tasken!
Se, smukt hotel. Rene lagener og varmt vand.
Mor, jeg har en fremmed med.
Hvor er du dygtig.
Goddag. Et værelse?
- England? - Nej, Australien.
Vi har desværre ingen ledige værelser.
Din søn slæbte mig igennem byen.
Drengen har ret.
- Vores bedste værelse er frit, hr? - Joshua Connor.
- Jeg vil ikke have den mand her. - Vi har ikke råd til andet.
De er velkommen, hr. Connor.
Op ad trappen, morgenmad klokken 8. Skal hun komme med te?
Ellers tak, men jeres søn nævnte varmt vand?
- Man må ikke lyve. - Jeg har nok misforstået.
Nej, det er hans pligt.
Mange tak.
Det er dit værelse.
Kan du vise mig krigskontoret i morgen?
- Jeg skal nok betale. - Det skal du også.
Far, stop!
Vi har ikke slagtet hønen endnu.
Håndklæder, hr. Connor.
Der er varmt bad nede ad gangen.
- Min søn lyver ikke. - Han er en klog dreng.
Det er han også. Har De børn?
Ja, tre sønner.
Hvad sælger de?
Intet, hr. Connor. Der bliver kaldt til bøn.
- Den bog er for gammel. - Jeg er ikke på ferie.
De bør se den blå moske.
Selv i min frygtelige by, kan man finde Gud der.
Jeg er ikke her på grund af ham. Jeg skal til Gallipoli.
De mener Çanakkale. Der er kun spøgelser.
Min søn kan ikke hjælpe Dem i morgen. Der er brug for ham her.
Tag et bad og kom tilbage.
Vi tillader ikke civile at rejse derud.
Det er et militært område.
Grækerne har gjort det endnu mere kompliceret, -
- ved at invadere vestkysten.
Der går noget tid, før der er styr på det kaos.
Arthur, Henry og Edward Connor.
De tjente ved 7. regiment.
Og døde sammen. Alle dræbt på samme dag.
Den 7. August, 1915.
Vi er ved at få styr på krigsofrene.
Der er en stor opgave.
De må forstå, at mændene på Gallipoli er eksperter.
Jeg skal bare bruge et stykke papir og et stempel.
Det er umuligt, hr. Connor.
- Jeg kan finde dem. - Hvordan vil De gøre det?
Ved De, hvad hæren gjorde før?
Efter Waterloo og Khartoum blev der gravet et stort hul, -
- og der blev alle smidt i.
Ingen navne. Heste, muldyr og mænd blev til gødning.
Dette er første krig, hvor der er blevet taget højde for dette.
Mine drenge skal begraves hjemme.
Ved siden af deres mor.
Tag hjem, hr. Connor.
Væk med briterne!
Kom.
Har I også bygninger som denne, hvor du kommer fra?
Han gav ikke op, og kæmpede i tre dage.
- Han gav mig 20 dask. - Min søn skulle arbejde her.
Han er kun 10 år, hvad havde du forventet?
- Giv ham pengene tilbage. - Jamen, mor...
Det skal være nu!
Behold dem. Det er vores hemmelighed.
Sid her i solen, far.
- Godmorgen. - Hr. Connor. Morgenmad?
Jeg er beæret over Deres tilstedeværelse, professor.
Jeg har netop undersøgt hæmoriderne på sultanens anden søn.
Undskyld, jeg forstår ikke.
De var så hævede, at De ikke ville tro det.
Hvad siger han?
Han håber, De vil nyde morgenmaden.
Du skulle vel ikke have æg?
Det liv, han lovede... er det rene elendighed.
Man kan ikke leve sådan længere.
Hent et æg.
Ayshe, du er en osmannisk kvinde.
Du må opføre dig derefter. Du ved, hvad der forlanges af dig.
Hvis ikke for din egen, så for din søns skyld.
De vil vel assistere mig under operationen, -
- når de skal fjernes, ikke sandt?
- Mange tak. - Hvorfor har han ikke en kone?
Hvor skulle jeg vide det fra? Spørg ham dog selv.
Men på engelsk. Han forstår ikke andet.
Engelsk?
Han spørger til din kone?
Hun er død.
Og Deres sønner?
Jeg vidste det. Jeg kunne se det i hans øjne.
Uden papirer er Gallipoli udelukket.
Tag færgen til Çanakkale og find en fisker.
Hvis De betaler nok, sejler han Dem over uden tilladelse.
Tak.
Kom, far.
Hr. Joshua!
Hvis du finder min far i Çanakkale, -
- så sig, at han skal komme hjem.
Er det din far?
- Hvem er manden derinde så? - Min onkel.
- Jeg skal nok se efter ham. - Tag ham med hjem!
Hvad lavede du før krigen?
Dette er Det Osmanniske Rige, der er intet før krigen.
I mit andet liv, var jeg arkitekt.
Jeg var civilingeniør.
Sir, forventer vi nogen.
Før dem til mit telt.
Send et par mænd med løjtnant Greeves.
Jeg er forvirret, hr. Connor.
De vender Deres gård ryggen, og dukker uventet op her?
Gallipoli er fyldt med skyttegrave, bombekratere, pigtråd -
- og flere granater end der er sten på stranden. Her er ikke sikkert.
Jeg ved, hvilken dag mine sønner blev dræbt.
Her er et kort. Og han skrev sidst i dagbogen den 7. August.
Jeg agter at navngive alle derude.
Det gælder også Deres sønner. De kan ikke blive her.
Eskorter hr. Connor til båden.
Deres sønner.
- Sir, Deres mad. - Kom ind, Dawson.
Sæt tænderne i det her. Det er lækkert.
Sir? Der er noget, De skal se.
For pokker...
- Skal vi arrestere ham? - Og hvad så?
Bring noget mad ned til ham. Og et tæppe.
Sikke en stædig mand. Er de alle sådan?
Det gælder stolthed. Det burde De vide.
Tak.
- Skal I ikke ud og svømme? - Nej.
Hvad gør De med landmanden?
- Der kommer forsyninger om to dage. - Vi kan hjælpe ham indtil da.
De ved, hvor lille chancen er for, at han finder sine drenge.
Vi kender dagen, hvor de døde. Jeg kender området.
Men hvorfor gøre det for en far, der ikke adlyder?
Han er den eneste far, der kom og søgte.
Sergent! Vi har nye planer.
- Hvem er tyrkeren? - Hasan.
Han slagtede os. Han var en hård hund.
Han havde dræbt dine sønner. Nu er vi alle bedste venner.
Jeg serverer ham morgenmad.
Bare rolig, hr. Connor. Det er deres, ikke vores.
Her var vores frontlinje.
Maskingeværer her og her. Og derovre.
Vi kunne se jer. Så mange blå øjne.
Det er sjældent, at se blå øjne i Tyrkiet, på nær her.
Hør efter!
Vi rykker frem! Hold hovedet nede og fortsæt!
Slut med tyrkerne! Vi tager stedet i aften!
De kaster med sten! De har ikke mere ammunition!
Lad os tage dem!
Lad os gøre det.
I kom fra to sider. Her og her.
Vi byggede en vej, for at undgå granatbygerne -
- men satte os selv i en fælde.
Det var barbarisk dernede. Knive, hænder og tænder.
Det var så mørkt, vi kunne ikke se, hvem vi angreb.
I tre dage blev vi der, fordi vi ikke kunne kravle over ligene.
Så længe jeg trækker vejret, ønsker jeg ikke at se det igen.
- Er du okay? - Bare lad mig være!
Hvis du synes.
Lad mig være!
Nej!
De er her.
Sir?
Det er din søn. Edward.
Jeg ville ikke...
Svinene henrettede ham.
Han gav ordren om ikke at tage fanger.
Han skød de sårede. Et skud igennem hovedet.
Han dræbte din søn.
Stop ham!
- Rolig nu. - De dræbte mine sønner!
De sendte dem. I invaderede os.
Før ham væk.
- Det beklager jeg. - Han har to sønner til.
Vi leder videre.
Krigen er slut, sergent.
- Vi fandt Henry. - Han lå ved siden af ham.
- Hvor pokker ved du det fra? - Men ikke Arthur endnu?
Han efterlader ikke sin bror, så han må være der.
- Henry får en rigtig begravelse. - Jeg lovede deres mor at finde dem.
Og tage dem med hjem.
Dette er deres hjem nu. Det er ikke fjendens grund længere.
De ligger blandt venner. Lad dem ligge.
Derhjemme er de blot to lig på kirkegården.
- Det skulle være helliget jord. - Hvor meget blod skal der til?
Vi mistede 2000 mand på fire dage.
Tyrkerne mistede 7000. Vi tog heller ikke mange fanger.
Jeg kan nok aldrig tilgive noget af dette.
Prinsen lukkede øjnene og sagde; "Tangu."
Han fløj om natten til sit fædreland.
Da tæppet landede blidt -
- faldt sultanen grædende på knæ.
Han omfavnede sønnen.
"Min søn, efter alle dine eventyr".
Har det magiske tæppe båret dig hertil.
Du er hjemme.
Jeg hentede telegrammet.
Ventede hele dagen på postkontoret. De serverede frygtelig te.
Rygterne siger, der ligger et bordel der, er det sandt?
Det siger rygterne i hvert fald.
Grækerne invaderede Izmir.
Briterne ser bare til. Vi må gøre noget.
Ellers bestemmer briterne, hvor meget land der er tilbage til os.
Overvurderer du ikke landmanden? Han vil se dig død.
Beklager forstyrrelsen.
Jeg vil gerne sige undskyld.
Der er et persisk ordsprog; Må du overleve dine børn.
Det lyder som en velsignelse, men er den værste forbandelse.
Jeg har fået dette fra Istanbul. Dette er dit familienavn.
- Hvad er det for en liste? - Hvis det er din søn, -
- blev han taget til fange. Han døde ikke her.
Han forlod stedet i live.
- Hvorfor sørger hun ikke? - Hun tror, at manden lever.
Jeg vil gøre hende til min anden hustru. Fatma vil sikkert acceptere det.
Jeg kan forsørge dem begge.
Joshua, kom her.
- Hejsa. - Fandt du min far?
Nej.
Undskyld, hvis jeg forstyrrer. Er det fødselsdag?
- Nej, omskæring. - Det er privat.
- Vil du se mit ar? - Ellers tak.
Du har gæster.
Velkommen tilbage, hr. Connor. De er altid velkommen.
Beklager, men admiralen må lave en ny aftale.
- Passer næste tirsdag? - Ja...
Hvis admiralen også gør noget ved grækerne.
Vi tager os af grækerne på diplomatisk vis.
- Lad os ikke starte en ny krig. - Det er stadig den samme.
- Kan De fortælle... - Nej.
Jeg er færdig med at hjælpe.
Hr. Connor. Må jeg se Deres pas?
- De fik besked på ikke at tage derhen. - Jeg er ikke i Deres hær.
Jeg vil bare vide navnet på fangelejren, hvor min søn blev sendt hen.
Hvis Deres søn ikke vendte hjem, er han desværre død.
Dette var et af de største riger, som verden havde set.
Lige nu, bliver det opdelt. Bolsjevikkerne vil have Sortehavet.
Franskmændene og italienerne vil have Det Ægæiske Hav.
Og i Anatolien, hvor fangelejrene er -
- gør tyrkerne og grækerne stedet til et blodbad.
Så hvor vil De have, i alt dette vanvid, -
- at vi skal lede efter Deres søn? - Fangelejren er i Anatolien?
- Hvem har de papirer? - Lejrene er væk. Alt er væk.
Og det er De også. Vis hr. Connor ud.
Jeg kommer med Deres pas på torsdag.
Og en billet hjem. Betalt af den britiske hær.
Vi vil sikre os, at De ikke misser det fly.
Har De tænkt på...
Hvis Deres søn var i live, ville han så ikke komme hjem?
Hr. Connor...
Min bror døde på den skide halvø. Min forlovede arbejder i Røde Kors.
Jeg kan arrangere en aftale.
- Det ville være en stor hjælp. - De finder vist selv ud.
- Held og lykke. - Tak.
Jeg skal tale med Major Hasan.
Han fulgte efter dig hele vejen. Han får os hængt.
Fortæl mig, hvor min søn blev holdt fanget, Deres hær må vide det.
Vi er i samme sko nu. Kom aldrig tilbage hertil.
Følg ham hen til hans hotel.
De sætter os i fare, ved at lade ham gå. Er det barmhjertighed? forsoning?
De var der også, der er ting, man ikke glemmer.
Kom med mig.
Han er flot, ikke sandt. Stor og stærk.
- Jeg er gift. - Ja, selvfølgelig.
Du skal nyde livet.
Pludselig er det slut.
- Mor, må han komme med os i dag? - Kun dig og mig i dag.
En særlig ting. Undskyld, det er ikke muligt. Det ville ikke være passende.
- Næste gang. - Mor...
Hr. Connor...
Hvis De går bag os, gør det ikke noget.
Jeg henter min hat og jakke.
Der, hvor jeg bor, regner det somme tider ikke i flere år.
Vi må finde vand i jorden.
Hvordan finder I vand i jorden?
- Du skal kunne mærke det. - Mærker du det hver gang?
Nej, jeg har gravet mange huller, uden at finde vand.
Jeg har noget af Deres.
- Orhan bad mig finde Deres mand. - Jeg hader det billede.
Han var musiker, ikke soldat.
- Hvor længe var I gift? - Jeg er gift.
12 år, min mor havde arrangeret, at jeg skulle giftes med en anden.
Men min far sagde hende imod.
Han sagde; "Hvorfor skal vores datter være ulykkeligt gift?"
Det er ikke nemt at blive gift af kærlighed her.
Måske havde min mor ret.
Ubetalte regninger, musik på alle tider af døgnet, fester og dovne venner.
Jeg savner ham.
- Bare min mor havde arrangeret mit. - Elskede De ikke Deres kone?
Jeg forgudede hende. Jeg var bare dårlig til at bejle.
Hun giftede sig nok med mig grundet utålmodighed.
- Men I var lykkelige? - Meget.
Indtil drengene var væk. Det er godt at vide, hvor de er.
Ikke forsvundne eller navneløse længere.
Min ældste søn blev taget til fange.
- Er han i live? - Jeg ved det ikke.
- Men De har et håb. - Håb er nødvendigt, hvor jeg bor.
Godnat, hr. Connor.
Godnat.
Du ved, hvad man forventer af dig.
Først kommer du dig over sorgen. Og så bliver du gift.
For din søns skyld.
Omer vil besøge dig hver tredje nat.
Vi fortæller Orhan det i aften, efter jeg er vendt tilbage fra bøn.
Giv mig en dag mere. Jeg vil selv fortælle ham det.
Pas på. Deres skæbne er deri.
Det er en fjollet leg hos bønderne. Men du må drikke den først.
Nu venter vi bare.
Kaffen beslutter alt, forretninger, ferier, endda ens mænd.
Og det virker?
Når familier arrangerer ægteskaber, serverer pigen kaffe for dem.
Er den sød, er hun enig. Er den bitter, er hun også.
Jo mere sukker, jo mere kærlighed.
Det er bare noget bondevrøvl.
- Nu må du snart sige det. - Ikke før jeg ved, Turgut er død.
- Tror du, jeg er en idiot? - Nej.
Vi ved det alle sammen, undtagen Orhan. Min bror er i himmelen.
Jeg er ikke klar til at blive gift.
Du kom til mit hus. Nu vanærer du mig?
Dette ægteskab er for Orhan skyld. Han vil blive min søn.
Jeg skylder min bror det. Dette er vores skik.
Nej, det er din skik.
- Kom her, Orhan. - Nej, jeg beder dig.
Dig og din egoistiske stolthed.
- Hvad har jeg gjort? - Ingenting, bare gå.
Din far døde for fire år siden.
- Din mor har løjet overfor dig. - Lyt ikke til ham!
Din far er en martyr, så vær stolt.
Mor!
Det er derfor, Allah aldrig gav dig en søn! Han bliver aldrig din!
Er du anderledes end den luder ovenpå?
Bliv her.
Stop! Det vedkommer ikke Dem!
Er det fjenden, du vil have?
- Det har intet med ham at gøre! - Du vanærer vores familie!
De forstår intet, idiot.
De må tage af sted! Han vil aldrig tilgive dette!
- Han slog dig. - Jeg slog ham.
De forstår ingenting. Det vil De aldrig gøre.
- Jeg troede, jeg gjorde det rigtige. - Ja, det tror I altid, I gør.
I berøvede Orhan hans far og lod mig stå med dette valg.
- Lad mig hjælpe. - Nu vil De redde os?
- Jeg har opfostret tre drenge. - Og hvor er de nu?
Dette er ikke Deres verden. Tag hjem, hr. Connor.
De behøver ikke tage af sted. Hun bliver tit sur.
De ville blive en god ambassadør, hr. Connor.
Kender I ham? Han har vanæret min familie.
Min ordre er at føre ham til Major Hasan.
- Først vil vi lære ham om ære. - Jer alle fire?
Hvis du vil slås, så meld dig til den nationalistiske hær.
Kom med.
Jeg fandt Deres søns navn på listen over sårede.
De har flyttet ham til en anden lejr.
- Deroppe er vinteren hård. - Tror De, han døde?
Vi har ikke optegnelser. Vi er ikke tyskere.
I morgen vil De være på vej til Australien.
Cemal rejser østpå til Ankara.
Mustafa Kemal samler en nationalistisk hær. Vi kommer forbi lejren.
- Jeg vil spørge, om nogen har set ham. - Kan han stadig være der?
Nej, som soldat...
Og som far, fortæller jeg Dem, der intet håb er.
Du fejer os væk fra riget, med din vind.
Husker ham, for han bliver ofte glemt.
For Mustafa Kemal!
- Hvem skåler han for? - Tyrkiets fremtid.
Se ham lige. Han er den værste sergent i den osmanniske hær.
Tre gange, har jeg reddet hans liv. Aldrig i krig.
Se ham, fint overskæg og tøj.
Jeg elsker min kone og børn. Jeg har en pind i røven.
I aften slår vi den mand ihjel med en god drik.
- Skål. - Skål.
- Drik nu.
Den første australier jeg mødte og talte med, ikke skød, var en tyv.
Han viftede med det hvide flag og gik lige gennem ingenmandsland.
Han bærer på noget. 1000 våben peger på ham.
2000 øjne kigger på ham, men han går.
Han smider en af vores sårede af hos os.
Vi deler en cigaret, og han går igen.
- Ingen skød ham? - Det burde jeg have gjort.
Jeg fandt ud af, han havde stjålet mine cigaretter og min lighter.
Hr. Connor.
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg ville hente min taske.
Selvfølgelig. Orhan har sat den på Deres værelse.
Jeg vil gerne undskylde for det, jeg sagde. Jeg var sur.
- Jeg mente det ikke. - Jeg burde undskylde.
De har ret, jeg fyldte dem med vrøvl. Gud, konge og fædreland.
Det var mit job at gøre mine drenge til mænd.
Jeg svigtede dem.
Jeg måler en mand på, hvor meget han elsker sine børn.
Jeg er her i morgen tidlig.
De kan ikke rejse på tom mave.
Hr. Connor?
Godmorgen, kom ned. Vi har lang vej til havnen.
Vil De være så venlig at gå ned til havnen.
Tal med kaptajnen, og bed ham vente med at sejle.
Jeg så ham tydeligt. Han er ikke død.
- De kan ikke tage tilbage. - Nej.
Connor!
- Kom. - Spark døren ind.
Connor!
Op på taget. Der kan De slippe væk.
Flyt dig!
Hvor er Connor?
Hvor er Joshua Connor?
Ovenpå!
Pas på tagstenene.
Connor! Connor!
Han er i live, det ved jeg. Tag mig med jer.
Kom så, alle sammen!
- Sergent. - Gør klar, folkens.
Hvilken del af det osmanniske rige fik Australien?
- Det handlede ikke om land for os. - Det hele drejer sig om land.
Vi behøver ikke mere land. Vi kæmper for principper.
Kæmper man, dør man. Så får man intet.
Lige nationen at handle med.
- Er det et våben? - I de rette hænder.
Det er et spil, kaldet cricket. Det er et cricketbat.
- Spiller du? - Ja.
- Ja, man skal bruge en bold og battet. - Vis os det.
Man skal bruge plads.
Flyt jer lige. ANZAC vil vise os et spil.
Man har bolden, den kaster man med strakt arm -
- og forsøger at ramme gærdet.
Strakt arm?
Se nu her.
Jo... strakt arm.
På engelsk siger man altid sandheden.
Giv mig den.
Gør klar.
Grækerne er længere inde i landet, end jeg troede.
De terroriserer folk og brænder byerne.
Før var vi ét land, nu er vi altid i krig.
Træk forhængene op.
Søg dækning!
Joshua, har du et våben?
Kom så!
Giv mig dit våben.
Undersøg hans lommer.
Manden der, er ikke med os.
Han er fra Australien. Jeres allierede.
Ud med dig!
Australien? Kænguru?
Jeg er fra Australien.
Lad ham være.
Saml deres våben!
Kig i taskerne efter guld.
Der kan du se, invader ikke et land, hvis du ikke ved, hvor det er.
Må Allah være med mig.
Må Allah være dig nådig.
Vores heste må hvile sig.
- Raki? - Ouzo. Næsten det samme.
For Jamal.
Det er et mirakel, Allah holdt hånden over os.
Jeg rider med dig.
Joshua, hvor skal du hen? Byen ligger den vej.
Han er her.
Vi søger manden, som byggede det tårn.
- Arthur! - Han er her stadig. Han maler kirken.
Joshua, kom.
Arthur?
Art?
- Far? - Min søn.
- Er du her? - Ja.
Ja...
Vil du med hjem?
Jeg tager ikke med tilbage. Det gør ingen af os.
- De er døde. - Det ved jeg godt.
Hvordan har mor det?
Hun er hos dine brødre.
Du bad mig passe på dem.
Men det kunne jeg ikke.
Henry fik ansigtet skudt af.
Den ene øjeblik var han der, og lidt efter var han væk.
Ed forblødte i timevis.
Jeg vil have mor...
Hold ud, der kommer nogen.
Jeg blev skudt.
- Artie... - Ja?
Jeg kan ikke skyde mig selv.
Så kommer jeg ikke i himlen.
- Du må ikke bede mig om det. - Du skal gøre det.
Du er min bror.
Kravl op på tæppet. Lad os komme væk herfra.
- Få mig hjem, Artie... - Det virker kun med lukkede øjne.
Jeg elsker dig.
Tangu...
Jeg dræbte ham.
De kan ikke komme hjem.
Forstår du det?
Du må gerne efterlade mig her.
Jeg gjorde intet for at stoppe jer.
Jeg slog din bror ihjel, den dag jeg vinkede farvel, Arthur.
Dine brødre lever videre i dig.
Du må tage afsted. Her er for farligt.
Han har ret, Joshua. Grækerne kommer.
De skal have mange tak.
Tak for alt, min ven.
Sig til din søn, når han har det bedre -
- at han skylder mig en pakke cigaretter.
Og en lighter.
- Arthur! - Denne vej!
De stikker af!
Lad på ny!
Tag fat.
Den går gennem dalen. Gå nordpå mod kysten.
Jeg tager ikke afsted uden dig.
Jeg har begravet din mor og brødre...
Vil du ikke med, har jeg intet sted at tage hen.
Enten tager vi afsted sammen, eller også dør vi her.
Sammen.
- Er det koldt? - Meget.
TRE UGER SENERE
Når vi er færdige her, finder vi noget andet tøj.
Jamen dog... lyder godt.
- Rene lagener og varmt vand. - Ingen tyskere.
Joshua Bey, De kom tilbage.
Velkommen tilbage. Er det din søn?
- Arthur. - Orhan.
Vis Arthur vores næstbedste værelse.
Hun er udenfor.
Hr. Connor.
De taler tyrkisk som en landsbyboer.
- Er jeg velkommen her? - Det er alle.
Du virker ikke overrasket over, at jeg kom tilbage.
Det stod skrevet i kaffen.
Jeg har jo sagt, at alt står skrevet der.
I FØRSTE VERDENSKRIG BLEV MERE END 37 MILLIONER DRÆBT OG SÅRET
OVER 8 MILLIONER BLEV MELDT SAVNET DE MENES AT VÆRE OMKOMMET
FILMEN ER DEDIKERET TIL DE "FORSVUNDNE OG NAVNELØSE" -
- SOM LEVER VIDERE I DERES FAMILIERS MINDER OG HJERTER
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org